1680-luvulla Hollannista, Ranskasta ja Saksasta paettiin uskonnollisia vainoja-
-Euroopasta eteläiseen Afrikkaan.
Siirtolaiset käyttivät itsestään nimeä Afrikaner.
Seuraavan 250 vuoden ajan Brittiläinen imperiumi soti heitä vastaan-
-maan, kullan ja 20 miljoonan alkuperäisafrikkalaisen hallinnasta.
1948 valtaan äänestettiin konservatiivinen Afrikaner-hallitus.
Englantilaisten kehittämästä rotuerottelujärjestelmästä tuli laki.
Englantilaiset eivät koskaan antaneet järjestelmälle nimeä.
Afrikanerit kutsuivat sitä apartheidiksi.
Tarinamme alkaa 18 vuotta aiemmin-
-1930, pienellä englantilaisella tilalla Etelä-Afrikassa.
YKSIN KAIKKIA VASTAAN
Tulin maailmaan Zulujen sateentekijöiden laulu korvissani.
He lauloivat loppua kuivalle kaudelle-
-joka poltti Etelä-Afrikan maata 10 vuoden ajan.
Äitini synnytti minut kolme viikkoa isäni kuoleman jälkeen.
Uroselefantti talloi hänet kuoliaaksi savannilla.
Äiti nimesi minut hänen mukaansa Peter Phillip Kenneth Keithiksi-
-mutta ensimmäisestä päivästä saakka hän kutsui minua nimikirjaimilla P.K-
-aivan kuten hän oli kutsunut isääni.
...kaiken mitä omistat voit heittää Sä huomaan onnettaren oikukkaan-
Ja hävitä, ja pettymykses peittää Ja kestää sanomatta sanaakaan-
Jos tarmon, voiman puute tekee tenää Vaan silti voit ne ruotuun pakottaa
Ja sinnikkäästi jatkaa vaikka enää Vain tahto sanoo niille: "Jaksakaa!"
Muistan äitini kertoneen asuneensa lapsena Englannissa-
-missä hän varttui kirjojen ja musiikin parissa.
Sitä vastoin minä, Afrikan lapsi, heräsin jacarandan kukinnan tuoksuun-
-ja nukahdin yöksi pesilleen palaavien kutojalintujen ääneen.
...poikani, oot mies!
Nannyn poika Tonderai oli paras ystäväni.
Syntymämme ajoista saakka teimme kaiken yhdessä.
Niin pelit, kotityöt kuin oppitunnitkin.
Äiti opetti asioita Englannista, Nanny Afrikasta.
Äiti sanoi elämän olevan täydellistä, paitsi että koskaan ei satanut.
Rouva, tulkaa nopeasti. Paha juttu. Karja.
-Voi, Nanny. -Karja tekee kuolemaa.
Isäni oli maanviljelijä. Äitini ei.
Koska rakasti meitä niin paljon, hän yritti kovasti olla sellainen.
Mutta kun kulkutauti tappoi karjamme-
-jokin hänen sisällään meni rikki, eikä enää koskaan korjautunut.
Nanny sanoi, että lääkäri vaati äidille täydellistä lepoa.
Hän sanoi, että minun oli mentävä sisäoppilaitokseen.
Ensi kertaa elämässäni olin peloissani.
En ollut koskaan ollut poissa kotoa, poissa äidin ja Nannyn luota.
Tahdoin itkeä, mutta pidätin sen.
Pelkäsin, että satuttaisin äitiäni vieläkin enemmän.
P.K...
Äiti antaa sinulle rannekorun, jonka isäsi antoi äidille, kun rakastuimme.
Rakastan sinua, P.K.
Hän antoi minulle simpukankuorikorun-
-jonka isäni antoi hänelle, kun he rakastuivat.
Ole kiltti poika, kulta.
-Hei. -Hei.
Muista olla kiltti, P.K.
Hei sitten, P.K.
Olimme köyhiä.
Ainoaa koulua, johon meillä oli varaa, johtivat Afrikanerit.
Se on vanhin Afrikan kahdesta valkoisesta heimosta.
Toinen on oma väkeni, englantilaiset.
Englantilaiset ajoivat meidät erämaahan.
Mutta me palasimme voimakkaampina kuin koskaan.
He vuodattivat vertamme ympäri maata, mutta palasimme entistä vahvempina.
Sillä tämä maa kuuluu meille.
Kaikkivaltias Jumala antoi sen meille pyhässä liitossa.
Velvollisuutemme on nousta ja ajaa englantilaiset pois.
Syrjäyttää mustat.
Sillä Pyhä kirja opettaa meille Joosuan kirjan 9. luvun 20. jakeessa-
-että Hamin lapset muuttuivat mustiksi syntiensä tähden.
He saavat olla muille puunhakkaajia ja vedenkantajia.
He joutuvat palvelemaan teitä orjina.
Velvollisuutemme on lunastaa tuo liitto.
-ottaa jälleen haltuumme maa ja olla voimakkaampia kuin koskaan.
Rukoilkaamme.
Muistan ensimmäisen oppituntini. Vuonna 1896-
-Afrikanerit olivat yrittäneet syrjäyttää englantilaisten hallinnon -
-mutta Englannin armeija oli ollut liian vahva.
Englantilaiset vangitsivat 26 000 Afrikaner-naista ja -lasta-
-paikkoihin, joita kutsuttiin keskitysleireiksi.
Monet heistä kuolivat malariaan, lavantautiin ja mustavirtsakuumeeseen.
Koulun ainoana englantilaispoikana olin syyllinen kaikkeen siihen.
...anna meille meidän syntimme anteeksi.
Koulun vanhin poika, Jaapie Botha, teki sen minulle selväksi.
...vaan päästä meidät pahasta.
Sillä sinun on valtakunta ja voima ja kunnia iankaikkisesti.
Aamen.
Tiedätkö, mistä P.K. tulee?
Kusipää.
Eikä tule. Se tulee Peter Phillip Kenneth Keithistä.
Se on nimeni.
-Kustaan kusipään päälle. -Tehdään niin.
Kusta kusipäälle.
Englantilaiset pitävät pisskopina olemisesta. Eikö totta, pisskop?
Hän on valmis. Etkö olekin, rooinek?
-Olemme säästäneet sitä koko päivän. -Maistuuko?
-Katso ylöspäin. -Riittää, hän sai jo tarpeeksi.
Älä sure, pisskop. Annamme lisää huomenna.
En tiedä, johtuiko se häpeästä vai pelosta-
-mutta suihkussa kiusaamisen jälkeen aloin kastella sänkyni.
Äitisi on kuollut.
Minun ei olisi koskaan pitänyt lähteä.
Minun olisi pitänyt auttaa huolehtimaan äidistä.
Sitten hän olisi parantunut. Tiedän sen.
Koska isoisä, ainut elävä sukulaiseni, oli kaukana Kongossa-
-juristimme päätti, että minun tuli palata sisäoppilaitokseen.
Se oli päätös, joka kauhistutti minua.
Maasta sinä olet tullut. Maaksi pitää sinun jälleen tuleman.
Kerroin Nannylle koulusta ja siitä, miten olin alkanut kastella sänkyni.
Hän teki sen, minkä kuka tahansa hyvä zuluäiti tekisi.
Hän kutsui heimonsa parhaan poppamiehen.
Nanny sanoi, että hän osaisi parantaa sairaat-
-ja muuttaa pelokkaat urheiksi.
En ollut koskaan nähnyt ketään hänen kaltaistaan.
Lausuin äänettömän rukouksen, että hänen taikansa tepsisivät.
Hänen nimensä oli Dabula Manzi.
Dabula Manzi sanoi, että ongelmani juontui pelosta syvällä sydämessäni.
Lähtisin matkalle, jolla löytäisin rohkeuteni ja hautaisin pelkoni.
Hän piirsi taikapulverilla maahan kolme ympyrää.
Jokaiseen niistä hän laittoi kanan.
Hän sanoi, että urhein kana lähtisi ensiksi kehästään.
Se olisi oppaani matkalla löytämään rohkeuteni.
Dabula Manzi sanoi, että suuret zulusoturit elivät sisälläni.
Olin kohdannut maailman voimakkaimman olennon.
Olennon, jota olin pelännyt kuultuani isäni kuolemasta.
Olin ansainnut kunnioituksen rohkeudestani.
Yökastelu ei olisi enää ongelma.
Dabula Manzi sanoi, että olin mies, jonka henki oli sidoksissa Afrikkaan.
Uneni sitoi meidät toisiinsa. En olisi enää pisskop.
Hän antoi minulle takaisin nimeni, ja sain pitää kanan.
Annoin sille nimeksi Masabindi. Se on zuluksi Äiti rohkeus.
Päivällä se metsästäisi ulkona hyönteisiä.
Yöksi se pesiytyisi sänkyni ylle ja vartoisi tarkasti ympäristöä.
Se oli paras ja ainut ystäväni.
SOTA SAKSAA VASTAAN ULKOLAISTEN ILMOITTAUDUTTAVA
Eteenpäin!
Kuukautta myöhemmin Euroopassa syttyi sota.
Siitä koitui minulle enemmän ongelmia kuin yökastelusta ikinä.
Hitler oli vannonut ajavansa englantilaiset Etelä-Afrikasta.
Afrikanerit odottivat innolla sitä päivää.
Toistin Dabula Manzin sanat itselleni yhä uudelleen ja uudelleen-
-ja yritin olla pelkäämättä.
Rooinek on meillä.
Hiljaisuutta! Hiljaisuutta!
Jumala lähetti Hitlerin vapauttamaan meidät englantilaisäpäriltä-
-jotka varastivat maamme ja tappoivat kansaamme.
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Vannomme verivalan.
Kun Hitler tulee, nousemme ja tapamme verdomde rooinekit.
Vannomme uskollisuutta Adolf Hitlerille.
Kuolema kaikille englantilaisille Etelä-Afrikassa.
Heil Hitler!
Jumala siunatkoon isänmaata.
Heil Hitler!
Rikoksista Afrikanereiden kansaa vastaan-
-minä, Jaapie Botha, tuomari ja überführer-
-tuomitsen sinun rooinek-kanasi kuolemaan. Heil Hitler!
Heil Hitler! Heil Hitler!
Ei minun kanaani!
-Ei, ei! -Nyt!
Ei minun kanaani!
Ei, ei, ei.
Ei!
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Heil Hitler!
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Heil Hitler!
Hiljaisuutta!
Köyttäkää hänet.
Köyttäkää hänet!
Saat maksaa isoisiemme ja isoäitiemme kuolemista.
Kaikki englantilaiset saavat, ja sinä olet ensimmäinen.
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Hiljaisuutta!
Adolf Hitlerin ja isänmaan nimeen-
-tuomitsen sinut kuolemaan, verdomde rooinek.
Tapa hänet! Tapa hänet! Tapa hänet!
Heil Hitler!
Senkin dummkopf.
Hautasin Masabindin seuraavana päivänä.
Näytti siltä, että kohtaloni oli menettää kaikki rakkaani.
Äitini, kanani, ja nyt myös Nannyn.
Tonderain ja Nannyn oli palattava sukunsa luo Etelä-Rhodesiaan.
Tiesin, että en näkisi heitä enää koskaan.
Yksinäisyyslintu näytti pesiytyneen sydämeeni ja munivan suuria kivimunia.
Suru satutti koko ruumistani.
Isoisäni saapui Kongosta kotiinsa Barbertoniin-
-jossa asui englantilaisia.
Minut lähetettiin asumaan hänen kanssaan.
Hän sanoi, että lapset olivat hänelle täydellinen mysteeri.
En uskonut, että oloni voisi olla enää koskaan parempi.
En tiennyt, kuinka hätistää yksinäisyyslinnut.
Sitten eräänä päivänä isoisä lähetti ystävänsä tapaamaan minua.
Aasini Beethoven kertoi minulle kerran parannuskeinon-
-pienten poikien surullisuuteen. Haluaisitko kokeilla sitä?
Hyvä. Nouse ylös.
Noin sitä pitää. Tule tähän.
Yhdellä jalalla.
Oikein hyvä. Sulje nyt silmäsi.
Sano kolme kertaa: "absoloodle."
Absoloodle, absoloodle, absoloodle.
Upeaa. Tuntuuko paremmalta?
Siis ei.
Se todistaa ainakin yhden asian.
-Mikä se on? -Älä koskaan usko aasin sanaan.
-Eikö tunnukin jo paremmalta? -Kyllä.
Haluaisitko tavata hänet?
-Kyllä, kiitos. -Lähdetään.
-Mikä nimesi on? -P.K.
P.K. Sepä on mielenkiintoinen nimi. Esittelen sinut Beethovenille.
Sillä tavalla tapasin Docin, joka keräsi kaktuksia-
-soitti pianoa ja näytti kuinka puhua aasilleen Beethovenille.
Hän pitää sinusta. Todella paljon.
Ystävä hyvä, sinulla on erittäin nokkela pojanpoika.
Niin. Tietäisinpä vain, mitä tehdä asialle.
Hänen äitinsä, levätköön rauhassa, oli pätevä.
Hän opetti lukemista ja pianonsoittoa.
Musiikki on tärkeä osa nuoren miehen kasvatusta, eikö totta?
Tietysti. Muusikkona musiikki on elämäni.
Mitä siis sanot tästä ehdotuksesta?
Otat nuoren P.K:n siipesi alle ja opetat pianonsoittoa-
-ja hänestä tulee kaktuspuutarhasi pääapulainen.
Hän maksaa sinulle, sinä hänelle.
Erittäin mielelläni. Hän muistuttaa minua kovasti Ericistä.
-Kuinka vanha pojanpoikasi on nyt? -Hän olisi seitsemän.
Doc oli kuuluisa pianisti, joka konsertoi ympäri maailmaa.
Kun hän oli Etelä-Afrikassa, sota syttyi.
Hän ei voinut palata kotiin.
Saksassa Hitler oli tappanut Docin koko perheen-
-koska he uskoivat rauhaan.
Myös Docin pojanpoika tapettiin. Hän oli vain 7, kuten minäkin.
Doc oli yksin koko maailmassa.
Doc sanoi, että ihminen tarvitsee kahta asiaa: terveyttä ja koulutusta.
Hän sanoi, että terveyteni oli hyvä-
-mutta koulutukseni vaati välitöntä huomiota.
Doc näytti minulle Afrikkaa.
Hän teki Afrikasta luokkahuoneeni. Opin jopa ajamaan Beethovenia.
Oppituntini alkoivat joka päivä aamunkoitteessa.
Doc opetti katsomaan asioita aivan uudella tavalla.
Aivoilla on kaksi tehtävää, P.K.
Se on paras mahdollinen lähdekirjasto, mikä on erittäin kätevää-
-mutta siitä tulee myös omaperäisiä ajatuksia.
Koulussa pää täyttyy faktoilla.
Täällä aivot oppivat, mistä etsiä, miten etsiä ja kuinka ajatella.
Kaikkiin mahdollisiin kysymyksiin löytyy vastaus luonnosta-
-jos vain tietää, mistä etsiä ja kuinka kysyä.
Silloin saat itsellesi kaikki aivot, joita koskaan on ollut.
Yksi kerrallaan yksinäisyyslinnut lensivät pois-
-mukanaan kivimunat, jotka olivat munineet sydämelleni.
Doc sanoi, että oli niin paljon opittavaa-
-että yhtäkään sekuntia ei voinut hukata.
Äidillä oli tapana sanoa juuri samoin. Äiti olisi pitänyt Docista.
Kaikki luonnossa on yhteistyötä. Jopa kuunvalo.
Ilman aurinkoa kuu olisi vain musta ympyrä.
Yhteistyön tuloksena kuukin loistaa valoa.
-Aika painava. -Se onkin suuri.
-Se on suuri. -Niin, mutta todella kaunis.
Kannata sen juuria.
Kannata juuria. Hyvä.
-Saamme ilmeisesti vieraita. -Niin.
Tarjoaisimmeko heille teetä?
-Tai ehkä kaktuksen. -Tai kummatkin.
-Tai aamiaisen. -Kaivetaan yksi ja annetaan heille.
Siinäpä hyvä ajatus.
Miten päivänne on alkanut, kapteeni?
-Kävisikö kuppi teetä? -Professori von Vollenstein?
-Kyllä. -Hallituksen käskystä-
-koska ette ole ilmoittautunut ulkomaalaiseksi-
-teidät viedään Barbertonin vankilaan-
-sodan ajaksi kotimaatanne Saksaa vastaan.
Tulette mukaani.
Ymmärsin silloin, että Afrikanerit eivät olleet ainoita-
-jotka vihasivat ja pelkäsivät toisia.
Englantilaisillakin oli siitä runsas osansa.
Yksinäisyyslinnut alkoivat jälleen kierrellä.
Lähtekäähän siitä. Claudio, tule tänne.
Englantilaiset näkivät Docissa vihollisen-
-mutta vankilan Afrikaner-johtajat-
-näkivät hänessä täydellisen esimerkin saksalaisesta kulttuurista-
-jota he ihailivat.
-Nopeasti. -Saat paikan puutarhalle-
-tuon alueen toisella puolella. Voit istuttaa kaikki kaktuksesi sinne.
Joka päivä koulun jälkeen-
-isoisä kävelytti minut vankilalle ja haki kotiin auringon laskiessa.
Kuljetin aina sangossa kaktusta, joka oli kääritty tupakanlehteen-
-jotta se pysyisi kosteana.
Viekää nuo kirjat pois.
Komendantti Van Zyl toi Docin pianon vankilaan-
-ja salli minun vierailla koska tahansa.
Avaa ovi, äläkä pudota sitä pirun pianoa.
Käännä se nyt sivuttain, hitto soikoon.
Etkö osaa siirtää yhtä hiivatin pianoa?
Tohtori, saatte kyllä pianonne.
Jätä tupakanlehti sankoon.
Pian onkin kouluarviointisi aika.
Sehän olikin tänään, eikö vain?
Millaisia arvosanasi ovat?
-Mitkä arvosanat? -"Mitkä arvosanat". Kielioppi?
-Tyydyttävä. -Tyydyttävä.
-Matematiikka? -Tyydyttävä.
-Luonnontiede? -Tyydyttävä.
-Maantiede? -Tyydyttävä.
Sepä ikävää.
Minun tuntemani P.K. on paljon enemmän kuin tyydyttävä. Hän on aivot.
Minun koulussani tulee hakatuksi, jos on aivot.
Ei ole synti, että omistaa aivot.
On synti, jos omistaa aivot, eikä käytä niitä.
Tule.
Esittelen sinut eräälle, joka opettaa käyttämän aivoja siten-
-että sinua ei hakattaisi.
-Kenet? -Kenetkö?
Erittäin älykkäälle miehelle. Tule.
Esittelen teidät.
Kysyin Docilta, olisiko se luutnantti.
Hän sanoi, että luutnantti oli liian kiireinen.
Juuri noin, juuri noin.
-Katse ylemmäs. -Kersantti.
Minulla on lupa tulla tänne.
-Selvä. -Mene kauemmas!
Liikettä! Liikuta jalkojasi!
Pysykää liikkeessä, pojat. Vasen ylhäällä, vasen suora.
Tule pois kehästä.
Olisiko liikaa vaivaa, jos tämä ystäväni P.K-
-oppisi hieman nyrkkeilyä?
Haluaisin todella auttaa-
-mutta valmistaudumme vankiloiden väliseen mestaruuskisaan.
Sekä nuorten että senioreiden sarjassa.
-Entä vanhus? -Hyvä on. Hei, Kaffir!
-Tule tänne. -Niin, mynheer.
Opeta tälle pojalle perusteet ja hyvin sittenkin.
-Tai kopautan mustaa päätäsi. -Kyllä, mynheer.
No niin.
-Päivää. -No niin?
-Haluatko olla nyrkkeilijä? -Taidan olla liian pieni.
Ei huolta, kleine baas. Pieni voittaa suuren, jos fiksu.
Ensin päällä...
...sitten sydämellä.
-Pystytkö muistamaan? -Kyllä, herra.
Ei. Ei, pikku baas.
Ei koskaan kutsu minua herraksi.
-Vartijoidenko vuoksi? -Niin.
-Miten sitten kutsun sinua? -Pietiksi.
-Olen Geel Piet. -Minä olen P.K.
No niin.
Kun tapasin Geel Pietin, hän oli ollut 55 elinvuodestaan 40-
-jossakin vankilassa.
Hän kertoi olleensa ollut varas, huijari ja paljon muuta.
Nyt hän oli opettajani ja ystäväni.
Ymmärrätkö nyt, miten se voi onnistua?
Miten pieni voi lyödä suuren? Jos ei saa kiinni, ei voi lyödä.
Ei voi lyödä, ei voi satuttaa.
Kahden kuukauden päästä sinä oikea velho.
-Mutta koska pääsen lyömään? -Lyömäänkö?
Oi, sinä ei vain lyödä. Sinä teet yhdistelmä.
Yksi-kaksi. Yksi-kaksi. Yksi-kaksi. Sinun vuoro.
Yksi-kaksi. Noin. Yksi-kaksi. Yksi-kaksi.
Juuri noin.
Ollako sinusta nyrkkeilijäksi?
Kyllä vain.
Me tehdä sinulle kahdeksan lyönnin sarjan.
-Geel Pietin kahdeksikon. -Geel Piet kahdeksikon?
Sitten, jong, olet tulessa.
Aloita nyt. Yksi-kaksi. Yksi-kaksi. Yksi-kaksi.
Yksi-kaksi.
Hyvin vahva. Hyviä lyöntejä.
Yksi-kaksi. Yksi-kaksi. Yksi-kaksi. Juuri noin. Oikein hyvä, pikku baas.
Bravo. Näytät jo oikealta mestarilta.
Yksi-kaksi. Yks-kaksi. Sinä olla todellinen nyrkkeilijä.
Minä opettelen Geel Pietin kahdeksikon.
Nyt saat opetella Beethovenin "yhdeksikköä" tunnin ajan-
-jotta voimme istuttaa kaktuksen ennen kuin on liian kuuma.
Meidän kahden avulla sinusta tulee mestari sekä aivot.
Oppituntisi oli upea. Kiitoksia, Geel Piet.
-Anteeksi, meneer professor. -Niin?
Aina, kun minä nähdä pikku baas tuomassa kaktuksen sangossa...
-...siellä on tupakanlehtiä. -Niin, se kastelee juuret-
-...siinä syy. -Ymmärrän.
Tiedättekö, professori; pieni henkonen myöhään yöllä-
-meidän ainut huvimme tässä kovassa elämässä.
Tiedätte, kuinka vaikeaa meidän saada tupakkaa.
-Ymmärrän. -Miksi te ette saa tupakkaa?
Siksi, että kun jonkun työ on rankaista-
-hän ei osaa tehdä mitään muuta.
Haistan, että jokin on vinossa. Hei, Kaffir.
Ei, meneer kersantti. Kaikki täysin kunnossa.
Riittää, kersantti. Tuo on jo tarpeeksi.
Täällä me sanomme, mikä on tarpeeksi. Et sinä.
Jos suunnittelette jotain, saan kyllä tietää.
Nouse ylös. Kas noin.
Tämä vanha Kaffir, hän kunnossa. Kaikki kunnossa.
Anteeksi, että vaivaa. Anteeksi, pikku baas.
Tästä lähtien me vain nyrkkeillä. Anteeksi.
Geel Piet!
Jätän sankoni pianon viereen, kun harjoittelen.
Haluan, että puhdistat sen päivittäin.
Kyllä, baas.
Sepä oli kilttiä, P.K.
-Minäkään en pidä schweinhundista. -Aivan niin. Lähdetään.
Hyvä on, Doc.
Selvitäkseen vankilassa Geel Pietistä tuli naamioinnin asiantuntija-
-näkymättömyyden mestari.
Hän pyrki olemaan herättämättä mahdollisimman vähän huomiota-
-samalla, kun hankki juuri sen, mitä hän ja muut vangit tarvitsivat.
Hyvä.
Hyvä, pikku baas. Nopeammin.
Nopeammin.
Viisi vuotta kului ennen kuin huomasinkaan.
Kun vankilan ulkopuolella jokainen odotti innolla-
-toisen maailmansodan loppua-
-sen sisällä kaikkia kiinnosti vain yksi asia-
-vankiloidenvälisen nyrkkeilymestaruuskisan lopputulos.
Tauko. Tauko.
Se oli hienoa.
Geel Pietin jatkuvan ohjauksen alaisena-
-minusta tuli painoluokkani mestari.
Oikein hyvä, pikku baas.
Docin puutarha kasvoi, kun hän istutti ja lannoitti kasveja-
-joita toin edelleen-
-samalla, kun jätin sivuun tupakkaa Geel Pietille ja muille vangeille.
Minusta tuli myös epävirallinen kirjeidenkirjoittaja Pietin pyynnöstä.
Sinulla on tosiaan kielipäätä.
Tuo laulu sateentekijästä.
Miksi he laulavat sitä aina, kun minä olen lähistöllä?
Aika loppui. Antaa heittää.
Kaikki heimot uskoa, pikku baas, että kun on kuiva kausi-
-se johtuu siitä, että ihmisten välillä on epäsopua.
Inyanga ye Zulu, sateentekijä, rauhoittaa asiat.
Maan, taivaan... ja ihmiset.
Hän lopettaa epäsovun.
Hän tuo sateen. Hän tuo rauhan.
Hyvä on, mutta miten se liittyy minuun?
Niin, kleine baas... Sinä kuin Inyanga ye Zulu.
Sinä rauhoitat asioita.
Sinä kirjoitat kirjeet kaikille heimoille.
Sinä tuot tupakkaa kaikille heimoille.
Tietysti he ajattelevat, että sinä ehkä sama kuin myytissä.
-He laulavat kunnioittaakseen sinua. -Oliko sinulla tekemistä sen kanssa?
Minä sanoa ihmisille, kuinka sinä kohtelet kaikkia heimoja samoin.
Kuinka sinä ei suosi jotakin tiettyä heimoa.
-Kuinka sinä rauhoittaa siten asioita. -Miksi?
Pikku baas, pienestä toivosta ei ole ollut koskaan haittaa.
Niin, mutta se on väärä toivo.
-Onko se parempi kuin ei toivoa? -Beethovenin aika, P.K.
Kiitos, professori.
Ilo on minun puolellani.
Olet hyvä mies. Nauti tupakasta.
Nähdään huomenna, sateentekijä.
Tyhjennä sanko, Kaffir.
Kyllä, baas.
Olette vain joukko paskansyöjiä, eikö totta, Kaffir?
-Ei, baas. -Mitä sanoit?
-Kyllä, baas. -Olet hiton oikeassa.
Alapa nyt syödä.
Syö se.
Et voi piileksiä minulta ikuisesti. Päiväsi koittaa vielä-
-ja siitä tulee yhtä musta kuin hiton sielustasi.
Lupaan sen.
Oletko kunnossa?
Ei hätää, pikku baas.
Työmaalla...
...syömme paskaa joka päivä.
Jokainen.
Jos kersantti olisi löytänyt tupakan-
-kaikki vangit olisi hakattu erittäin pahoin.
Niinpä muut vangit lauloivat Geel Pietin rohkeuden kunniaksi.
Silti sydämeeni sattui nähdä rakastamani mies niin alennettuna.
Se myös teki minut vihaiseksi. Vihaiseksi siitä, että niin tapahtui.
Vihaiseksi siitä, että en voinut tehdä sille mitään.
He lauloivat yöhön asti tietäen, että heidät lukittaisiin selleihinsä-
-kolmeksi päiväksi ilman vettä.
He lauloivat kunnioittaakseen Geel Pietin arvokkuutta.
Tanssi, tanssi, tanssi.
Alas, alas.
Kovempaa. Alas.
He... He näyttävät hämmentyneiltä.
He ovat hämmentyneitä, pikku baas.
He ovat hämmentyneitä. He pelkäävät.
He ovat pelkureita.
Viedään nämä pyyhkeet pyykkituvalle.
P.K, hyviä uutisia! Amerikkalaiset ovat ylittäneet Reinin.
Sota on melkein ohi.
-Upeaa. -Se on ohi. Tässä.
-Anna minun. -Eikö ole mahtavaa?
-Hyviä uutisia. -Te vapaudutte.
Lopultakin pääsen kotiini Saksaan.
-Lähdetkö kotiisi Saksaan? -Kyllä, lähden kotiini Saksaan.
-Olkaamme iloisia. -Eikö olekin upeaa, pikku baas?
-Kyllä kai. -Mitä?
Se ei taidakaan olla hänestä niin upeaa.
Jos palaat Saksaan, en näe sinua enää koskaan.
-Minusta se ei ole kovinkaan upeaa. -Niin. Olet oikeassa. Ei se olekaan.
Joskus täytyy yrittää tehdä upeita asioista, jotka eivät ole sitä.
Professori!
-Kuulin juuri uutiset. -Tässä. Puhuimmekin juuri siitä.
Professori, me tulemme kaipaamaan teitä.
-Hei, sinä. -Aivan heti.
-Voisinko pyytää palvelusta? -Tietenkin.
Piirijohtaja saapuu vierailulle kuun lopussa.
Voitteko järjestää konsertin hänen kunniakseen?
Konsertinko?
-Täälläkö konsertin? -Täällä.
Konsertin?
Ja, minä järjestän jotakin piirijohtajalle.
Olette hyvä mies. Kiitoksia. Jäämme todellakin kaipaamaan teitä.
Miksi haluat, että järjestän heille konsertin?
Ei, professori. Ei heille, vaan meille.
Osaatte kirjoittaa musiikkia ja pikku baas voi kirjoittaa sanat.
Ja ihmisten äänet...
Ihmisten äänet voivat olla instrumenttinne.
Niin. He eivät ikinä arvaa, kenelle konsertti on. Hän on nero.
Heimothan eivät edes puhu toisilleen. Se ei ikinä tule onnistumaan.
Kyllä, jos pikku baas sanoo niin.
-Muistakaa myytti. -Se, jonka sinä keksit.
Mitä sinä puhut, pikku baas?
Minä en keksinyt sitä. Myytti on yhtä vanha kuin Afrikka.
Ihmisille myytti vahvempi kuin rakkaus.
Vahvempi kuin viha.
Se antaa syyn tehdä sen, mitä he eivät muuten tekisi.
-Niin. -Kysy vain, niin näet.
Niin, myytti. Olet nero.
-Olet älykkäin meistä kaikista. -Oi, en.
Doc! Doc!
Sain juuri sanoituksen valmiiksi. Se kertoo vartijoista.
Upeaa. Saisinko kuulla ne?
Englanniksi, ole hyvä.
He juoksevat sinne, he juoksevat tänne.
He ovat hämmentyneitä, he pelkäävät. He ovat pelkureita.
Loistavaa. Se sopii heihin täydellisesti.
-Geel Piet sanoi sen kerran. -Vieläkin parempaa.
-Mutta sopiiko se musiikkiin? -Katsotaanpa.
-Onko jokin vikana? -Ei, se on kaunista.
Mutta...
Mutta miltä tämä kuulostaa?
Saatuaan heimoryhmät yhteistyöhön, kuten Geel Piet oli ennustanut-
-aloin opettaa heitä.
Kourallinen miehiä kustakin heimosta valittiin laulamaan oma osansa.
He puolestaan opettivat muita, kunnes jokainen osasi osansa.
-Mistä nuo apinat laulavat? -En tiedä. Soitan vain pianoa.
Oletko nähnyt Geel Pietiä? Hän ei ole tullut.
Älä huoli. Tämä on hänen iltansa. Hän tulee kyllä, usko pois.
-Professori. -Iltaa, komendantti.
Istukaa! Teidän täytyy istua.
-Mitä? -Herr komendantti-
-P. K. on loistava kääntäjä.
-Osaatko puhua heidän pajatustaan? -Kyllä herra.
-Olen aina osannut. -Hyvä. Haluan, että kerrot heille-
-että sallin tämän konsertin ainoastaan siksi-
-että kunnioitamme piirijohtajaa sekä hänen ihastuttavaa ystäväänsä.
Sekä myös kunnioituksesta professoria kohtaan.
Vaikka onkin vankilassa, hän ei ole likainen rikollinen kuten nuo muut.
Hän on sivistynyt mies. Kerro se heille.
Komendantti tervehtii teitä ja odottaa hienoa laulamistanne.
Sellaisen miehen hyväksi olen valmis sallimaan tämän-
-mutta aavistuskin hankaluuksista, niin se on ohi. Kerro se heille.
Hän toivoo, että kukin heimo laulaa saadakseen mainetta kansalleen.
Yksikin väärä liike. Yksikin-
-niin heistä tulee koko Afrikan surkeimmat Kaffirit.
Kerro se heille.
Olkaamme tänä iltana yksi Afrikan taivaan alla!
Miksi he taputtavat?
He kunnioittavat voimaa, herra komendantti.
-Hyvin tehty, P. K. -Geel Piet ei ole vieläkään täällä.
Hän tulee kyllä. Hän tulee; usko minua.
Nyt on musiikin aika, P.K. Musiikin aika.
Tämä konsertti oli sinun ajatuksesi, eikö vain?
-Senkin juonikas äpärä. -Ei, baas.
Älä valehtele minulle. Ystäväsi eivät voi auttaa sinua nyt.
Nyt saat kertoa kaikki salaisuutesi. Aloita laulusta.
Mitä he laulavat?
En tiedä, baas.
Kerro.
"He juoksevat sinne.
He juoksevat tänne.
He...
...pelkäävät."
Mekö pelkäämme?
"Te olette pelkureita."
Senkin äpärä.
Ei, Piet.
-Pikku baas. -Piet, ei, ole kiltti.
Kaikki heimot yhdessä.
Ensimmäinen kerta.
Sinun ansiostasi...
-...sateentekijä. -Ei, ole kiltti.
Pieni voittaa suuren...
...kun pieni on nokkela.
Ensin päällä...
...sitten sydämellä.
Piet, ei.
Kuullessaan heimojen laulavan yhdessä-
-Geel Piet pudotti naamionsa ja uhmasi kersantti Bormannia.
Sen lyhyen hetken ajan hän oli vapaa mies ennen kuolemaansa.
Sota päättyi. Doc palasi kotiinsa Saksaan.
Johannesburg 1948
"Minun oli jälleen kerran hätistettävä yksinäisyyslintuja.
Yritin, kuten Doc ja Geel Piet opettivat-
-muuttaa suruni joksikin ihmeelliseksi.
Sillä niin paljon kuin tahdoinkin uskoa pystyväni siihen-
-sydämeni ei sallinut sitä."
Erittäin liikuttavaa. Laulua. Kuolemaa.
Voimakkaita kuvia. Hyvää työtä.
Ideologia, jonka täytyy hyökätä vähiten uhkaavaa kohdetta vastaan-
-on ideologia, joka ei elä omaa sukupolveaan kauemmin.
Hyväksyminen, ei poissulkeminen, on selviytymisen avain.
Uuden Afrikaner-hallintomme olisi muistettava se, eikö vain?
Ensi viikolla herra Guilbert valaisee meitä...
Urheilusta ja vedonlyönnistä Rooman keisarikunnassa.
Nokkelaa, herra Guilbert. Odotamme innolla kuuntelukokemusta.
Herrat. Vielä hetki, herrat. Minun suosituksestani-
-Oxfordin yliopisto on suostunut harkitsemaan teitä-
-...tutkintokandidaateiksi. -Kiitoksia, sir.
Taloudellisen tilanteesi valossa, P.K.-
-otin vapauden täyttää hakemuksesi valtion stipendiin.
Jos allekirjoitat sen, lähetämme sen heti eteenpäin.
Kiitoksia, sir. Kiitoksia.
Äitinne tulee olemaan mielissään, herra Guilbert.
-Hän yllättyy varmasti. -Kiitos.
Vielä yksi asia.
-Tapahtuiko oikeus? -Sir?
Tämä Bormann ja Geel Piet.
Kyllä, sir.
Kersantti Bormann löytyi kuukautta myöhemmin-
-riippumasta köydessä Geel Pietin sellissä.
JOHANNESBURGIN YKSITYISKOULUN NYRKKEILYMESTARUUS 1948
Älä viitsi!
Lopeta jo. Tule tänne.
-Yksi, kaksi, kolme... -P.K, herää. Kuuntele valmentajaa.
-...neljä, viisi... -Nouse ylös.
-...kuusi, seitsemän, kahdeksan... -Mitä sinä teet? Nouse ylös.
-Niin sitä pitää! -Taistele, P.K!
Mitä hittoa tapahtui? Olit listimässä hänet.
Täytyy selvittää, kuka tuo tyttö on.
Oletko seonnut? Löimme vetoa kaikilla rahoillamme.
-Jos häviät, olemme kerjäläisiä. -Ota selvää, kuka hän on.
-Pystyt siihen. -Aika loppuu!
-Aika loppuu. -Jatka nyt!
Tule pois, hyypiö.
Kiitän alkuperäisväestöä reippaasta hengennostatuksesta-
-terveen urheiluhengen nimissä, minä suorastaan vaadin sitä.
-Liikkeelle siitä. -Palaa sinne.
Kiitos, Jumala.
Poikki! Poikki!
Voittaja, Prince of Wales -koulun P.K. Keith.
Tule, lähdetään.
Tule nyt. Tule jo.
Onko jollakin vielä lisää? Tänne voi antaa.
Ystävällistä. Kiitoksia. Paljon kiitoksia. Vieläkö?
Anteeksi, sir.
Sovin tapaamisen huomiseksi. Se on itse Hoppie Gruenewald.
-Entä tyttö? -Unohda hänet.
-En voi unohtaa häntä. -Hänen isänsä on tri Daniel Marais.
Se ei muuta mitään.
Mies on Nationalistipuolueen silmäterä-älykkö.
Hänellä on yhtä paljon käyttöä englantilaispojalle-
-kuin kuningattarella palleille. Anteeksi ranskani.
Morrie.
Maria Elizabete Marais, Vanhempien oppilaiden asuntola-
-huone 22, Devilliers-koulu.
Neitsytlinnako?
Kertoimilla 10/1 et pääse sisään.
Kuinka...? Oi ei. Et voi olla täällä.
-En tiennyt, miten muuten tapaisimme. -Minut voitaisiin erottaa.
Niin myös nyrkkeilykisojen katsomossa olosta.
-Kokeilimme onneamme. -Piditkö siitä?
Se oli jännittävää.
-Olit oikein hyvä. -Kiitos.
Suostutko tapaamaan minut?
En voi. Isä ei antaisi koskaan lupaa tavata englantilaispoikaa.
-Entä oma lupasi? -Entä isäni?
P.K, sinut kuullaan.
En muista kertoneeni sinulle nimeäni.
Enkä minä omaani sinulle.
Maria, Johann Smuts antoi Margaretille sormuksen.
-Tulen kohta. -Fiksuinta, mitä olen nähnyt.
-Isäsi, lauantaiaamu. -Selvä.
-Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Ole varovainen.
Tiesin, että hän on erilainen heti, kun näin hänet. Keksin jotain.
Et voi keksiä mitään. Hän on ajanhukkaa.
-Et tiedä, mistä puhut. -Enkö?
Tuleva appiukkosi.
Hän haluaisi meistä eroon heidän lisäkseen.
-Ongelmasi: luottamuksen puute. -Luottamuksen puute?
Selkäni, rikotte selkäni!
Mitä te tuijotatte? Liikettä siitä.
Tule.
Olkaa kilttejä. Auttakaa minua. Auttakaa!
Ole kiltti, veli, auta minua!
Koko pirun maa on mennyt päin mäntyä.
Tule. Olisimmepa olleet eilen Oxfordissa.
Tein kai oikean vaikutuksen.
Hän ei ota ketään. Tiedätkö sen?
Mene vain.
-Tiedätkö, kuka tuo on? -Kyllä, Andreas Malan.
-Hän sopi ottelusta Joe Louisin kanssa. -Niin.
Mennään tervehtimään. Herra Gruenewald?
-Herra Gruenewald? -Oletteko eksyksissä?
Se olen minä, Morrie Guilbert. Kävin täällä eilen.
-Asia koski ottelijaani. -Aivan, aivan.
-Mestari, eikö niin? -Kyllä, sir.
-Kuka sinä olet? -Hänen managerinsa.
Olette aivan avuttomia.
Täällä harjoittelu ei ole välituntikahinointia.
Niin, sir.
Mitä henkilökohtainen valmennuksenne maksaisi?
Henkilökohtainen apuni, herra manageri...
Sanoisin 15 puntaa kuussa.
Sehän... Sehän tekee yhteensä 90 puntaa. Erittäin kohtuullista.
-Tässä kuusi kuukautta etukäteen. -Kuusi kuukauttako?
En tiedä, kestääkö hän kuutta minuuttiakaan.
Se selviää vain yhdellä tavalla, sir.
Niinkö? Otetaan sitten selvää.
-Aikalisä. -Se oli sarja.
Tule tänne.
Kahdeksan iskun sarja.
-Missä sinä sellaisen opit? -Vankilassa, sir.
-Oletko koomikko vai nyrkkeilijä? -Nyrkkeilijä, sir.
Tule sitten.
Manageri, tule toimistooni.
Puhumme ehdoista.
Herra mestari, menepä suihkuun siitä.
Tule sen jälkeen puhumaan harjoittelusta. Kysymyksiä?
Kyllä, sir.
-Miten selviätte tästä? -Mistä?
-Sekoittamisesta. -Niin, aivan.
Joskus me Afrikanerit olemme hieman hassu kansa.
Kehän ulkopuolella musta mies ei ole tasa-arvoinen.
Sisäpuolella hän on.
Mutta ei julkisesti. Vain yksityisesti.
Hullua, eikö?
-Tule. -Hei, kaveri.
Kaveri, olet hyvä.
Kahdeksan iskun sarja. Se on hyvä.
-Kiitoksia, sir. -Niin.
-Päivää. Olen professori Marais. -Hauska tavata, sir. Olen P.K.
-Ihailetko taidetta? -Kyllä, sir.
Se on Marais'n suvun historia vuodesta 1688 nykypäivään.
Tuo on isosetäni, Jan Pete.
Hän oli komentaja 22:n ikäisenä, kunnes väkesi hirtti hänet.
Englantilaisetko? Olen etelä-afrikkalainen.
Niin minäkin. Kuten zulut, xhosat, pongot, ndebelet ja sothot.
Olemme kaikki etelä-afrikkalaisia. Vain eri heimoista.
Ongelmamme loppuisivat, jos emme ajattelisi Etelä-Afrikkaa...
-...heimojen kautta. -Erittelyyn on syynsä.
Luuletko, että zulu haluaa kulttuurinsa-
-ja identiteettinsä korvattavan jollakin toisella...
-...sen enempää kuin minäkään? -En, sir.
Hän tuskin haluaa zuluna olemisen merkitsevän riistoa oikeuksista...
-...joita meillä on. -Lait määräävät oikeudet.
Niin, mutta määräävätkö ne aina myös oikeuden?
Oikeus riippuu vain siitä, kuka on vallassa, nuori mies.
Totta, sir. Mutta kenties se, kuinka kauan hän on vallassa-
-riippuu siitä, miten hyvin hän jakaa oikeutta.
Tulit tänne pyytämään lupaa tavata tyttäreni.
Tiedät kuka olen ja mitä edustan.
Uskotko todella, että eriävät mielipiteet auttavat?
Ajattelin, että älyltänne noinkin maineikkaana-
-ette haluaisi tyttärenne tapaavan jotakuta, joka ei ajattele.
Älyllistä mainetta tai ei-
-olen ennen kaikkea Marais, oman heimoni jäsen.
Jos haluat tehdä vaikutuksen-
-älä tee sitä tuputtamalla yksityiskoulusi ajatuksia.
Olen pahoillani, mutta en anna lupaa tavata tytärtäni.
Tiedoksenne, sir.
Sain ajatukseni kauan ennen kuin aloitin yksityiskoulun.
Varmasti silti englantilaiselta rotuasiantuntijalta.
Oikeastaan saksalaiselta kaktustuntijalta.
Mutta se on pitkä tarina. Hyvää päivänjatkoa.
-Tahdoitte tavata, herra Gruenewald. -Tulkaa sisään.
Tässä on herra Elias Mlungisi.
Hän promotoi kaikkia otteluita Alexandran townshipissä.
Hän ehdottaa ottelua erästä nyrkkeilijäänsä vastaan.
Gideon Dumaa.
Rotujen väliset ottelut ovat laittomia.
-Missä kisa pidettäisiin? -Alexandrassa.
Ottelun jälkeen meidät siis pidätetään townshipissä olosta.
-Kannatatteko sitä? -Riskejä tietysti on.
Mutta maksaisin nähdäkseni sen ottelun.
-Niin. -Olit mestaruuskisassa.
-Niin. Olet hyvä nyrkkeilijä. -Miksi ihmiset lauloivat?
Älä kysy minulta. En tiedä.
Morrie on oikeassa.
Tämä kisa ei ole meille. Oliko siinä kaikki?
-Kyllä, siinä oli kaikki. -Kiitoksia.
Te molemmat näköjään kaipaatte jotain.
Hei.
Puhelinnumeroa ei ollut. Halusin vain jättää tämän.
Mikä se on?
Koska isäni ei antanut sinulle lupaa tavata minut-
-päätin antaa sinulle omani.
Päivää. Olen Morrie Guilbert, kumppanuutemme järkevä osapuoli.
Päivää.
Itse asiassa haluaisin kävellä hieman. Sopiiko?
Kyllä.
-Luulin, että rotuja ei saa sekoittaa. -Ei saakaan.
-Miten hän selviää siitä? -Sitä mekin ihmettelemme.
-Harjoitteletko siellä? -Pari viikkoa.
-Mustienko kanssa? -Niin.
Herra P.K. Anteeksi, herra P.K.
En halunnut olla epärehellinen vastatessani-
-mutta en halunnut tuoda julkisuuteen yksityisiä asioita.
Kerro sitten laulamisesta.
Huonoina aikoina ihmiset tekevät sitä, mitä osaavat.
He osaavat myytin Inyanga Ye Zulusta, sateentekijästä.
Herra Mlungisi, kuunnelkaa. En ole se henkilö.
Eräs mies Barbertonin vankilassa keksi myytin.
Niin, Geel Piet.
-Minä tunnen sinut, eikö vain? -Työskentelin pyykkituvalla.
Tietenkin. Sittenhän tiedät, että puhuin totta.
-Geel Piet keksi kaiken. -Niin.
Siksi meidän on oteltava. Minä olen Gideon Duma.
Kansani menettää kaiken tässä hiton apartheidissa.
He eivät voi panna toivoaan tarinoihin.
Toivo ei tule myyteistä, se tulee täältä.
Teemme itse oman toivomme. Kansan on nähtävä se.
Vain se, että voitit jonkun Afrikaner-pojan-
-ei merkitse, että olisit itse enempää kuin koulupoika.
-Siksi minun on voitettava sinut. -Entä jos hän voittaa sinut?
Minusta tulee hänen suurin tukijansa-
-ja saan myytillä liikettä ihmisiin. Teen mitä tahansa.
Mitä tahansa auttaakseni kansaani. Ymmärrättekö?
Mitä täällä tapahtuu?
Perheen palvelijoita. Kutsuin heidät.
Vaihteisto on rikki. He vievät auton.
Paperit, kiitos. Nopeasti.
-Mistä sinä tulet? -Liikuntasalilta. Harjoittelen siellä.
-Tunti aikaa ulkonaliikkumiskieltoon. -Kyllä, sir.
Haittaako se sinua, musta äpärä?
-Ei, pomo. -Liikettä niveliin sitten.
Duma...
...kerro, milloin tulen hakemaan sen. Muistakin olla nopea.
-Kuulitko? -Kyllä, pomo.
-Oletteko kunnossa? -Valehtelit poliisille.
-Hän ei ole palvelijasi. -En voinut muuta.
-En ole koskaan pelännyt niin. -En minäkään.
Luulin, että poliisit hakkaisivat heidät.
-Tarkoitin alkuasukkaita. -Enemmän he meitä pelkäävät.
Ei heidän tarvitse pelätä meiltä mitään.
Eikö? Todellako?
-Tunnetko moniakin? -Alkuasukkaitako?
Minulla ei ole juuri mahdollisuutta tavata heitä.
-Jos olisi, tapaisitko? -Ja, tapaisin.
Vaikka se tarkoittaisikin isäsi käskyjen rikkomista?
-Mitä sinä tarkoitat? -Shakkimattia, vanha veikko.
-Viimeinen bussi. -Olet ainutlaatuinen.
On eräs nuori mies. Englantilainen. Prince of Wales -koulussa.
Haluaisin, että vilkaiset häntä.
-Palaan heti, kun minulla on jotakin. -Tee niin.
VAROITUS
TÄMÄ TIE KULKEE BANTUALUEEN LÄPI.
JOKAINEN, JOKA KULKEE ALUEELLA ILMAN LUPAA-
-ON PIDÄTETTÄVÄ-
-ASUTUSSÄÄNNÖSTELYLAIN 1945 NOJALLA.
-Tämä on kaupungin paras osa, neiti. -Siihen ei koskaan totu.
Mennään, Mlungisi. Emme voi myöhästyä nyrkkeilystä.
Anteeksi.
-Maria, nimeni on Miriam Sisulu. -Hei. Iltaa.
Olen Maria Marais.
-Näytät viluiselta. Ota huopani. -Oi, ei tarvitse.
-Se lämmittää. -En todella tarvitse sitä.
-Ei se mitään. -Palautan sen ottelun jälkeen.
-Saat pitää sen. -En mitenkään voi.
Ilo on minun puolellani.
Miriam.
-Kiitos. -Ei kestä, Maria.
Kuuntelisitteko minua?
Kun sanon "poikki", teidän täytyy lopettaa heti.
Ei iskuja vyötärön alle.
Ei likaisia temppuja, tai annan sakkopisteitä.
Koskettakaa hanskoja. Onnea, pojat.
Hyvä.
Muista, että tämä ei ole tappelu. Tämä on nyrkkeilyä, ymmärrätkö?
-Älä anna hänen määrätä tahtia. -Hyvä on.
Kierrä vasemmalle ja iske vasen suora.
Menehän nyt.
-Nyt. -Hyvä!
Pidä suojaus ylhäällä.
Iske suoralla.
Iske!
Suoralla, P.K.
Älä tappele, nyrkkeile!
-Yksi... -Hyvä.
...kaksi, kolme.
Nyt!
-Hyvä! -Taistele!
Hyvin tehty.
Nyrkkeile päälläsi, kaveri. Et kuuntele lainkaan.
Etsi hänen heikkoutensa. Sinun on löydettävä se.
-En löydä sitä. -Sinun täytyy.
Katso, hän juo vettä.
Mene sinne, minne vesikin. Alas tänne.
Jos lyöt sinne, voitat. Jos et, häviät.
-Ymmärrätkö? -Kyllä.
Muista vatsa.
-Hyvä. -Juuri noin.
Jatka, jatka!
Kulmaan.
Kulmaan, kulmaan.
-Yksi, kaksi... -Nouse ylös, poika.
-...kolme. Neljä.
...seitsemän-
-kahdeksan, yhdeksän-
Niin sitä pitää.
Juuri noin. Jatka vain.
Jatka, olet niskan päällä.
Noin!
-Yksi- -Hän onnistui.
-kaksi, kolme-
-neljä, viisi, kuusi-
-seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
Hänet on tyrmätty.
Oli hauska tavata, Hoppie.
Sateentekijä!
-Nyt tämä toimii. -Mikä?
-Mikä toimii? -Myytti.
Lastenhoitaja, joka kasvatti minut, asui Alexandrassa.
Rachel.
Minä todella rakastin häntä.
En silti koskaan ajatellut, kuka hän todella oli.
Missä hän eli.
Miten hän eli.
Ajattelin aina, että hänen kotinsa olisi samanlainen kuin meillä.
Vain pienempi.
Niin. Vain pienempi.
Kukapa kuvittelisi rakastamansa ihmisen Alexandrassa?
Niin.
Tule. Nopeasti.
Minun on paras mennä.
-Tietysti. -Niin.
En unohda tätä iltaa niin kauan, kun elän.
-Kiitos. -Ei kestä.
-Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Vanhempien opiskelijoiden tanssiaiset ovat ensi lauantaina.
-Haluaisin kovasti, että olisit parini. -Entä isäsi?
Puhun hänelle. Hän ymmärtää kyllä.
Ymmärtää. Näet sitten.
Sano vain "kyllä" ja jätä loput minulle.
-Kyllä. -Kiitos.
-Hyvää... yötä. Kiitos. -Hyvää yötä.
Sateentekijä tulee.
-Duma! -Hän tulee.
-Duma! -Sateentekijä tulee.
Sateentekijä tulee!
Duma, sateentekijä tulee!
Duma, hän tulee!
Sateentekijä tulee!
-Duma! -Duma, hän tulee.
Sateentekijä tulee.
Hyvää huomenta, Sateentekijä.
Miten voitte tänä aamuna, Sateentekijä?
Gideon, suoraan sanottuna tämä ei ole kovin mukavaa.
Mikä ei ole? Harjoittelet silti. Niin minäkin.
Meidät nähdään tekevän sitä yhdessä. Ehkä osa taiastasi tarttuu minuun.
-Taikaa ei ole. -Katso, kuka tuli.
-Hyvää huomenta. -Istu toki.
Tässä on ystäväni P.K. ja tässä Miriam Sisulu uusine luokkineen.
Päivää.
-Ottelit hyvin eilen. -Kiitoksia.
Hän on näemmä saanut sinutkin.
Hän sai minut opettamaan näitä ihania lapsia.
En tiedä lainkaan, miten se tehdään.
Olette luonnollinen opettaja, neiti Sisulu.
Katso nyt, kuinka suloista.
He sanovat, että hän on todella hyvä opettaja.
Puhut zulua!
-Kerro terveisiä Marialle. -Varmasti.
Nähdään. Hei sitten. Varokaa häntä.
Olet mahdoton, Gideon Duma. Hän puhuu käärmeetkin kävelemään.
-Hän tuntee sinut. -Niin pitäisikin.
-Menemme vihille ensi kuussa. -Hänellä on kädet täynnä töitä.
Tule.
Mihin jono on?
-Toilettiin. -Toilettiin?
Hallitus sallii vain yhden 200 ihmistä kohti.
Lain mukaan vain kaksi prosenttia meistä pääsee kouluun.
Tiedätkö, mitä siellä opimme?
Sen verran afrikaansia, jotta voisimme toimia palvelijoina.
Emme edes osaa lukea niitä pirun apartheid-kylttejä-
-jotka kertovat, minne emme saa mennä.
Toivomme hyvää huomista Etelä-Afrikalle-
-mutta jos emme opi pitämään itseämme tasa-arvoisina-
-se toivo katoaa.
Sitten kansani kyllästyy. Kyllästyneet muuttuvat vihaisiksi.
Vihaisista tulee väkivaltaisia.
Silloin tässä maassa ei ole hyvää huomista kenelläkään.
-Mustalle tai valkoiselle. -Mitä yrität sanoa, Gideon?
Haluan, että perustat koulun, jossa opetetaan väelleni englantia.
Gideon, suostuin juoksemaan kanssasi.
En voi opettaa miljoonille englantia.
Opetit vankilassa laulun opettamalla vain muutamille.
-Se oli erilaista. -Millä tavalla?
Heimot lauloivat yhdessä myytin vuoksi.
He tulivat myytin vuoksi. He tekevät sen uudelleenkin.
Myytin, johon me kaksi emme edes usko.
Hiiteen usko. Minä uskon Afrikkaan.
Uskon kansaani. Haluan uskoa tulevaisuuteen.
Mihin sinä uskot, P.K? Kerro minulle.
-Hiljempaa, Kaffir. -Kyllä.
Älä huuda hänelle.
Valkoisten täytyy väistää, kun mustia kävelee vastaan.
VAIN EI-VALKOISILLE
Mihin sinä uskot, P.K? Kerro minulle.
Mihin sinä uskot?
Kaikkiin mahdollisiin kysymyksiin-
-löytyy vastaus luonnosta.
Voimme pitää oppitunnit luokassa lauantai-iltana. Siellä ei ole muita.
Tietenkin luvallanne, sir.
Elämme nyt Afrikaner-lain alla, hyvät herrat.
Olemme tietoisia siitä, sir.
Pyydätte minua rikkomaan sitä lakia-
-ja mahdollisesti vaarantamaan koulun tulevaisuuden.
Opetitte, että hyväksyminen, ei syrjintä, on avain selviytymiseen.
Miten heidät voidaan hyväksyä, jos he eivät osaa englantia?
Olen periaatteessa samaa mieltä, mutta loppujen lopuksi-
-puhut vain noin tusinan ihmisen opettamisesta.
Miten se voi muuttaa mitään?
Vesiputous alkaa yhdestä vesipisarasta, sir.
Ja mitä siitä syntyykään.
-Erittäin nokkelaa, P.K. -Kiitoksia, sir.
-Hyvää viikonloppua. -Kiitos samoin.
Hyvää viikonloppua, tytöt.
Maria. Tule tänne.
-Upeita uutisia. -Puhun isälle illalla.
Hän ei anna minun jäädä tanssiaisista paitsi.
Minulla ei ole ketään muuta. Olen valmistanut puheen.
Ei tarvitse. Duma pyysi perustamaan koulun.
Rehtori antaa käyttää huonetta. Aloitamme huomenna.
-Tuletko mukaan? -Huomenillallako?
-Tanssiaiset ovat huomenna. -Maria, tämä on tärkeää.
-Tanssiaiset ovat tärkeitä minulle. -Luulin, että ymmärtäisit.
Sinä et tule tanssiaisiini, vaan haluat muuttaa maailmaa.
-Sen ymmärrän. -Maria, kuuntele.
En.
Ei. Ei mitään.
Kiitos.
Voisivatpa he olla täällä olematta täällä.
Se voisi olla siedettävää.
Ystävät.
Ennen kuin ihastuttava tyttäreni ja Jacobin ja Anitan komea poika-
-rientävät tanssiaisiin-
-haluaisin juhlistaa tilannetta toivottamalle heille kummallekin-
-onnellisuutta ja valoisaa tulevaisuutta.
Kenties jopa yhteistä tulevaisuutta.
-Phillipille ja Marialle. -Phillipille ja Marialle.
Tulevaisuudesta puheen ollen, haluaisin kertoa teille kaikille-
-että olen tarkan harkinnan jälkeen päättänyt jättää yliopiston-
-ja hyväksyä pääministerin tarjouksen liittyä hallitukseen.
-Onneksi olkoon. -Upeaa.
Hän siis aikoo hyväksyä asumislupasuunnitelmasi.
-Ilman yhtäkään muutosta. -Tosiaan.
Miksipä ei? Ainoat Kaffirit, jotka saavat asua townshipeissä-
-ovat ne, jotka tarvitaan töihin.
Loppujen pitäisi mennä sinne, minne kuuluvatkin.
Vain lapset poistamalla...
-...slummit tyhjenevät yli puolella. -Täsmälleen.
Ehkä englantilaisillekin pitäisi luoda kotimaa.
Hyvä ajatus. Esittelen sen pääministerille.
Malja.
Marais'n asumislupasuunnitelmalle.
-Apartheidille. -Apartheidille.
Apartheidille.
-Se ei tunnu reilulta. -Anteeksi, Maria?
-Se ei tunnu reilulta. -Mikä ei?
Kotimaat ovat satojen mailien päässä.
En haluaisi hallituksen sanovan, että en voisi asua kanssasi-
-jos kävisit töissä vaikkapa Pretoriassa, eikä minulla olisi lupaa.
Suunnitelmani ei päde meihin.
Sen ei pitäisi päteä kehenkään.
Kun ei tiedä aiheesta mitään, on parasta pysyä vaiti.
Tiedän, mitä olen lukenut. Tiedän, mitä olen nähnyt.
Mitä siis olet nähnyt?
-Olen nähnyt Alexandran. -Sen englantilaispojanko kanssa?
Vastaa minulle.
Kyllä.
Kun et ole koulussa, saat pysyä tämän talon sisällä.
Et saa enää käydä ulkona ilman seuraa.
Et saa tavata häntä enää koskaan.
Saat nyt poistua. Tottelemattomuudella on hintansa.
Jos tämä on englantilaisen tapaamisen hinta, mikä on juutalaisen?
En suvaitse tätä, Maria. Mene huoneeseesi!
Entä mustan? Mikä on mustan tapaamisen hinta, isä?
-En aio vihata kuten sinä. En aio! -Maria.
Maria!
Maria.
-Käykö tämä? -Ehdottomasti.
-Ihastuttava sää. -Niin on. Tulkaa vain.
Tulkaa vain. Suoraan ovesta sisälle.
Tulkaa vain, tai kastutte.
Huolimatta valtion yrityksistä-
-pitää teidät vailla englannin kielen taitoa-
-te harvat olette onnistuneet siinä. Se ei ole pieni saavutus.
Se, mitä toivomme tänään tekevämme-
-on tietojenne laajentaminen-
-ja opettaa teitä opettamaan muille englantia.
Niin että jonain päivänä, jos Luoja suo-
-kukin teistä seisoo luokan edessä samoin kuin minä täällä tänään.
Kirjaimia on kahta lajia: konsonantteja ja vokaaleja.
Morrie osoittaa teille vokaalit.
A, E, I, O ja U.
Kustakin vokaalista on pitkä ja lyhyt äänne.
Aloitamme pitkällä äänteellä. Toistaisitteko perässäni?
-A. -A.
-E. -E.
-I. -I.
O.
Ajattelin, että saattaisit kaivata apua.
-Sisään. -Tahdoitte tavata meidät, sir.
Tulkaa peremmälle. Sulkekaa ovi.
Tässä on eversti Bretyn poliisihallinnosta.
Ja hänen apulaisensa, ylikonstaapeli Botha.
Hän toi käskyn lopettaa lauantaikoulu.
Voiko hän tehdä niin?
Hän voi sulkea ja purattaa koulun 24 tunnissa, poika.
Mynheer rehtori. Lopettakaamme tämä tähän.
Edessäni on yhä täysi työpäivä.
Lauantaikoulu lopetetaan toistaiseksi.
-Pysyvästi, mynheer. -Aivan. Pysyvästi.
Kiitoksia, mynheer.
Yhteistyönne asiassa näkyy raportissani. Hyvää päivänjatkoa.
-Onko se todella loppu, sir? -Pelkäänpä, että tällä hetkellä on.
Sir...
Jos myötäilemme heitä omalla kentällämme...
-...se ei koskaan muutu. -Historia todistaa muuta.
-Historia vie liian kauan. -Tiedän kyllä.
Mutta se ei ole hellä kiiruhtajille.
-Oliko siinä kaikki, sir? -Kyllä, kiitos.
Vielä yksi asia.
Tiedän, että tämä ei lohduta, mutta nämä tulivat aamulla.
Teidät molemmat hyväksytään Oxfordiin.
-Kiitoksia. -Täysi stipendi sinulle, P.K.
-Onnittelut. -Kiitoksia, sir.
Ei muuta. Kiitos.
-Se oli hän, eikö vain? -Botha, kyllä.
Onko setäsi yhä pappi St. Martinissa?
Pappi ja yhtä liberaali kuin ennenkin. Miten niin?
Väistäkää. Väistäkää!
Olen sinulle velkaa, pikku äpärä.
Isäni hakkasi minut häpeästä, koska minut erotettiin koulusta.
Minun piti asua ladossa.
En saanut palata kouluun. Elämäni oli paskaa.
-Et ole tosissasi. -Älä.
-Yritit tappaa minut. -Kaikki leimasivat minut idiootiksi.
-He tunsivat sinut hyvin. -Gideon, ei!
-Ei. -Pirun Kaffir.
Rauhoitu. Tämä on v...
Riittää! Riittää.
Voit olla maamme raskaan sarjan mestari-
-mutta olet sille häpeätahra.
Varmistan, että tämä rodunsekoitusloukko suljetaan.
Haluatko sulkea tämän paikan?
Voit yrittää vapaasti. En tarvitse eläimiä täällä.
Se on jo täynnä eläimiä.
Nousehan ylös.
En vielä käsitellyt kaikkea kanssasi. Tai Marais'n tytön.
En löytänyt sinua koululta. Olin niin huolissani.
Missä olet ollut?
Isä lähettää minut asumaan tätini luo Pretoriaan.
Jos tapaan sinua, hän tuhoaa elämäsi.
Hän ei voi tuhota elämääni.
Minut hyväksyttiin Oxfordiin. Tule mukaani.
-Englantiinko? -Niin, Englantiin.
Pois täältä.
Lähden heti aamulla Pretoriaan.
Valmistun kuukauden päästä. Tulen heti noutamaan sinut.
-Lupaatko? -Lupaan.
Se oli äitini. Isäni antoi sen hänelle.
Kun he rakastuivat.
Rakastan sinua.
ANGLOAMERIKKALAINEN
Musta ja valkoinen yhdessä.
-He eivät pidä siitä. -Hitot siitä, pitävätkö.
KouIutan tappelijoita, en strutseja-
-ja ongelmia ei tule, jos sitä ei nähdä.
Opetan heitä seisomaan kehässä ja päihittämään vastustajansa.
En voi opettaa yhdellä tavalla ja käyttäytyä toisella. En enää.
-Osaatko maalata? -Hieman.
Ole hyvä.
Taiteilijako?
Hiton natsit. Antaa palaa. Kädet irti minusta!
Pirun natsit. Kädet irti minusta.
Kädet irti!
-Herra Gruenewald! -Kädet irti.
-Herra Gruenewald. -Takaisin, poika.
-Kaikki ulos heti. -Ei!
Botha.
Äpärä.
Ole mies! Älä anna heidän murtaa sinua!
Ei! Olette pohjasakkaa. Pirun pohjasakkaa.
Seuraa sydäntäsi!
-Tee, mikä mielestäsi on oikein. -Herra Gruenewald!
-Äpärät. -Herra Gruenewald.
Gruenewald! Näin käy Kaffir-majallesi.
Olet pohjasakkaa, Botha! Kansasi häpeätahra!
Olet pohjasakkaa! Pohjasakkaa!
-Hyvää iltaa. -Iltaa.
Tulkaa sisään.
Gideon, saitko lääkärinlausunnon?
Kyllä vain. Hän sanoo, että yksi toimii kahden veroisesti.
Gideon, he hakivat minua.
-Antaisin oman silmäni, jos voisin. -Tiedän.
Minusta 20 opettajaa on tärkeämpää kuin yksi silmä.
Tarkoitan sitä. Selviän kyllä.
Sinulla on työ tehtävänä. Tee se.
Haluan kiittää kaikkia rohkeudesta saapua tänne.
Tuleeko Mariakin?
Ei. Hänen isänsä lähetti hänet Pretoriaan.
Aloitamme verbien taivuttamisella. Joshua, ole hyvä.
"Olla..."
Äänestä päätellen se on luultavasti setäni.
Jatka, Joshua.
"Minä olen. Sinä olet. Hän on."
Saimme näemmä vieraan.
Ajattelin, että voisitte ehkä käyttää näitä.
-Olet hullu. -Työ on tehtävä
-Tuo on sinulle. -Maria, en voi uskoa tätä.
-Toin lyijykyniä. -Kuinka upeaa.
Ota se.
-Pyydä, ja sinulle annetaan. -Aamen.
Nyt, kun Maria on kanssamme, aloitamme alusta.
Joshua, voisitko?
"Olla."
Älkää. Rikotte kirkon pyhyyttä vastaan.
Emme, vaan sinä, rooinek. Sinä ja rodunsekoituksesi.
Olen Danielin tytär. Antakaa meidän olla!
-Kersantti, vie tyttö. -Ei, lopettakaa!
Irti minusta!
-Päästäkää edes naiset. -Sinähän haluat olla tasa-arvoinen.
-Ei! Me lähdemme. -Irti!
Ei olisi pitänyt tulla, poika.
-Ei! -Irrota minusta! P.K!
Irti!
Irrota kätesi minusta. P.K!
Ei!
Maria!
Maria! Maria!
Daniel. Daniel!
Ei!
Anna olla.
Marian kuolema mursi minut ennennäkemättömällä tavalla.
Minulla ei ollut enää halua vastustaa. Minut oli lyöty.
Minun piti kertoa Dumalle, että lähtisin Oxfordiin.
-E. -E.
-I. -I.
-O. -O.
-U. -U.
Oikein hyvä, lapset. Nyt harjoittelemme lyhyitä vokaaleja.
-A. -A.
Ottakaamme esimerkki siitä, miten se verbi toimii.
Sano nyt yksi olla-verbin yksikkömuodoista.
-"Minä olen." -Oikein.
-Pitkä A. -"Sinä olet."
Kuuntele tätä.
"Pidämme itsestään selvinä totuuksia-
-että kaikki ovat luotu tasa-arvoisiksi.
Että Luoja on antanut heille kaikille tiettyjä..."
Kiistämättömiä.
Kiis-tä-mät-tö-mi-ä.
-Aivan. -Se toimii.
Mitä minä sanoin?
"Niihin kuuluvat elämä, vapaus ja onnellisuuden tavoittelu."
-Hyvä. -"Että näiden oikeuksien..."
Se toimii myös Durbanissa, Pretoriassa ja Kapissa.
-Lähdemme aamulla. -"...joiden voima perustuu..."
-Ei, Gideon. En voi. -Sateentekijä, kumman valitset?
Oxfordin vai hyvän huomisen? Kuoliko Maria turhaan?
Kerro.
Kumman valitset? Kerro.
Kyllä.
-A. -A.
Niin ajattelinkin.
He etsivät P.K:ta! Poliisi etsii P.K:ta!
P.K, he etsivät sinua.
Poliisi! Poliisi!
-He etsivät P.K:ta. -Tule.
P.K, he etsivät sinua.
Pysykää paikoillanne! Teidät on pidätetty-
-kokoontumispaikkalain rikkomisesta.
Tänne päin.
Tänne päin. Tänne päin.
Tänne. Tule.
Gideon, kuuntele. En anna tämän tapahtua.
-He haluavat minut. -Se ei koske sinua, vaan meitä.
Periksi antaminen ei lyhennä kamppailua.
Pysähtykää!
Pysähtykää.
Mene, mene!
Missä rooinek on? Missä valkoinen poju on?
Kerro.
-Missä hän on? -En tiedä.
Käänny vasemmalle.
Nopeasti, lapset!
Nopeasti, lapset.
-Luoja! -Oletko nähnyt P.K:ta?
En ole. Minun on vietävä lapset pois.
Löydä hänet ennen heitä. Tulkaa, lapset.
Missä valkoinen poju on? Kerro, missä hän on.
Ette voi piilottaa häntä.
Me olemme laki. Jos lakia rikkoo, siitä maksaa.
Missä se pikku äpärä on?
Haluatko oppia englantia? Minä voin opettaa.
Tämä on luoti. Luoti menee aseeseen.
Se on ohi, Botha.
Sait minut.
-Käske heidät pois. Vie minut. -Vien sinut kyllä.
-Kun olen valmis hänen kanssaan. -Ei!
Sinä...
Sinut minä vien, kun olet kuollut. Kaffireita rakastava paska.
Nyt, pisskop... Nyrkkeilläänkö?
Pilaat koko maan, senkin äpärä.
Nouse ylös. Ylös!
Sinä ja se Maria-narttu.
Tule vain. Tule!
Sinä...
Tie on vapaa.
Hän on todella hyvä kokki, tiedätkö?
Kyllä.
Muistan, kuinka lastenhoitajani kertoi-
-että jos kuuntelisin tuulta, voisin kuulla elämäni äänet.
Kuuntelin ja kuulin Docin puhuvan oikeudesta.
Kuulin Geel Pietin puhuvan toivosta.
Kuulin Dabula Manzin, vanhan poppamiehen, puhuvan rohkeudesta.
Kuulin Marian.
Ne ovat elämäni äänet. Afrikan äänet.
Kuljetan niitä mukanani, kun kuljen yhdessä Duman kanssa-
-auttamassa maatamme lähemmäs hyvää huomista.
Etelä-Afrikassa ja ympäri maailmaa-
-taistelu ihmisarvon ja tasa-arvoisten oikeuksien puolesta jatkuu.
Muutoksia voidaan saada monien ponnistuksella-
-mutta vain, jos he yhdistyvät. Silloin he ovat voittamattomia.
Yksin kaikkia vastaan.